EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Jeg sa: “Hvis du kødder med meg,
skal jeg få deg drept.”
Men han sa: “Jeg vet ikke om jeg klarer det.”
Jeg sa: “Selvfølgelig ikke! Ingen tåler presset!”
Jeg skaper press, vet dere.
Det er knust glass. Ikke ta på det.
Nei, ikke gå barbeint.
Ja vel.
Jeg må legge på. Viktig show i kveld.
Glad i deg. Ha det.
Ja vel.
Så jeg fikk ham drept. Faen heller.
Fyren eide et teater også.
Han eide teateret.
Nå er han død.
-Har du fått zikavirus? -Bob. Jeg eier teateret.
Begynn når dere er klare.
Publikum er ville.
Ja! Hvorfor skulle de ikke det?
Jeg håper dere vet hvor scenen er.
Selvfølgelig finner vi scenen!
Herregud!
Skål.
Jada!
Kjør på!
Du vet den fyren
Han er litt av en fyr
Han er en fantastisk type Med mikrofonen i hånden
Jobber på scener verden rundt
Tjener massevis av penger Får alle jentene
Når du ser ham gå forbi Er det best du passer deg
Rory
Jada!
Rory! Kan jeg få autografen?
Ja. Nei!
Faen, pell deg vekk!
Unnskyld.
Herregud, du er så kul.
Ja!
Visst faen.
Mike! Kom.
Ser du dette?
Husk det.
Rory
Lykke til, Mr. Scovel.
Rory. Rory. Rory.
Hva sa du?
Lykke til.
Ja.
Lykkønskninger trengs ikke.
Jeg elsker deg.
Elsker deg også.
Nå skal de få le ræva av seg.
Jada!
Hva skjer?
Gilbert henter deg snart.
Hva... Scott, vent.
Hva gjør jeg?
Vet ikke. Finn på noe.
Nestemann ut er komiker.
Stor applaus for...
...Cory Scravin!
Takk.
Takk!
Takk, Atlanta!
Takk!
Takk, Atlanta.
Takk, ’Lanta.
Jeg har lært meg alle kallenavnene.
Tusen takk, lantaene som har kommet.
For å se showet. Tusen takk.
Rett på sak. Anal. Hvem har gjort det?
Hvem her har vært med på anal?
Hvem har gjort anal?
Hvem av dere har utført anal?
Dette er showet. Hvem...
Før lurte folk på om dette er showet.
Dette er showet.
Hvem har vært med på anal?
Anal, altså.
Anal.
Hvem har vært med på anal?
Jeg har én vits og er halvveis gjennom.
Det er denne.
Jeg tar en slags omvendt Louis CK.
Jeg skriver én ny vits i året.
Denne er faktisk tre år gammel.
Burde bli et ganske bra tv-program.
Dere har gjort et bra valg. Takk for oppmøtet.
Anal. Fremdeles anal.
Anal. Anal.
Blir det mer overbevisende nå?
Anal!
Hvem har vært med på anal?
Jeg er den frekkeste komikeren!
Men hvem har vært med på anal?
“Rævpult.” Hjelper det?
Hjelper det?
Rævpult. “Å, ja. Rævpult.
Ja vel.
‘Anal?’ ‘Hvem er legeadvokaten på scenen?’
Anal? Hva?
Rævpult. Det er mer min smak.
Det er mer min stil!
Det er mer min stil.
Jeg rævpuler!
Vet du hva? Jeg ræv...”
Du må si “rævpul” med aksent.
Uten aksent høres du ut som en seriemorder.
“Rævpuler dere?”
“Herregud.
Karen, ned med hånden!
Det er en felle.
En dødsfelle.”
“Jeg vet ikke.
Jeg har ikke vært på sånne show før.”
“Samma det. Rævpuling!”
Først tenker du: “Det er vel ikke så ille.”
“Rævpuler dere?”
“Der er han fra bensinstasjonen!
Svar på spørsmålet hans.”
“Jeg vil bare vite om dere har rævpult før!
Kom igjen nå!
Blyfri? Skal bli!
Har dere rævpult før?”
“Full tank på pumpe 10.
Den medarbeideren er av den livlige typen.
Jobber han ikke her? Straks tilbake.
Min feil. Det var mange varselsignaler, som...
Jeg burde ha skjønt det.”
“Har dere rævpult?
Rævpult!”
Kona og jeg prøvde analsex én gang...
Hold kjeft, for faen!
Hold kjeft!
Jeg har spurt dere allerede. Ingen svarte.
Så nå må jeg snakke gjennom hele showet.
For en møkkajobb.
Noen tenker: “Han har kanskje bare den éne vitsen.
Vi trodde han spøkte.”
Kveldens vri er ærlighet.
Vi prøvde analsex. Jeg likte det ikke.
Det gjorde at jeg følte meg som en gentleman.
Greit, elskling. Vi behøver ikke gjenta det.
Du hatet det. Alle tårene.
Hvis kona gråter mens dere har sex,
er det noe hun prøver å si.
Ta en liten sjekk innom.
“Går det bra?” Noe sånt.
“Er alt i orden?
Ble bare litt emosjonell. Jeg...”
Snakk sånn. Damer tenner på det.
De tenner skikkelig på det.
“Kjapt spørsmål!
Hvorfor gråter du?”
Vær like entusiastisk.
“Hei!
Hvorfor gråter du?
La oss fortsette!”
Hvor falt dere av lasset?
Tanken på kona mi som gråter mens vi har analsex?
Tenkte noen av dere: “Vet du hva? Nei.
Nei, vi går ved første anledning.
Dette er ikke for meg.”
Hvis dere har prøvd, så greit nok.
Har dere prøvd å prøve det?
Skjønner dere?
Dere har tenkt å prøve, og så stopper du og tenker:
“Dette får jeg ikke til.
Hvem tror jeg at jeg er?
Selv om jeg har sett det på pornofilm...
...vet jeg ikke hva jeg driver med.”
Vanskelig. Som å stappe en limeskive i en Corona.
Første tenker du: “Hvem skar opp denne?
Visste de ikke hva jeg skulle med den?”
Det får gå.
Ikke sant? Det får gå.
Det må gå. Du må ville det.
Enkelte ting må du ville.
Det går hvis du vil det sterkt nok.
Jakken min er et problem for mange.
Jeg er ikke dum. Jeg skapte problemet selv.
Jeg behøver ikke se på den.
Så irriterende er jeg. Jeg vet at dere må se på den.
Mange tenker allerede:
“Dra ned glidelåsen!
Eller kjøp riktig størrelse!
Skjønner dere? Dere er jo...
Hvor viktig er det å passe inn? Du er 36 år. Det er over.”
Denne? Faens... Skjorteflaket?
Det er det verste.
Helt rundt. Bare litt ekstra...
Hei!
Jeg er skjorteflak!
Det er det flaueste.
Herregud.
“Stapp det inn,” sier du?
Det går ikke.
Da blir jeg politimann i sivil, trener for småguttelaget.
“Ta to, Kev!
Kev, hold deg lavt.
Skli inn, Kevin!
Faren din var like dårlig!
Vi spilte sammen. Du blir aldri proff.”
Han kritiserer spillerne. “Du blir faen ikke proff.
Kan du ikke skli, eller?
Jeg vil snakke med laget.
Du suger.
Vi har sju sånne på laget.
Hører dere?
Sju. Noen blir kanskje proffspillere.
Ikke du, Kev.
Hva sa du, Kevin?
Jeg er politimann.
Dette er dekkrollen min.
Aggressiv trener for småguttelaget.”
En gang brukte jeg hettegenser under et show.
Jeg dro den ene snoren helt ned til kneet...
...og lot en liten bit henge på denne siden.
Folk så ikke showet engang.
Raseriet i blikkene deres...
“Nei!
Vi har betalt for dette!
Fiks det!”
Jeg snurret den bare rundt. “Jeg er gift.”
Pisket med den.
“Det er gøy å være gift.”
Hvordan reagerer folk på det?
Hjelper det noen?
Tenker noen: “Jeg likte det ikke,
men hvis du går litt lenger, er det greit”?
La det være sånn litt.
Jeg får ikke brukt lommen engang.
Hei! Enmannsbord.
Meg igjen.
Meg igjen. Enmannsbord.
Det vanlige.
Sett meg ved det vanlige, med ekstra høyde.
Det er ubehagelig å bruke lommen.
Hei!
Snart vil Kanye finne opp denne,
og da vil alle like den.
Dere ler nå, men da vil den få respekt.
Om tre år blir den kul.
Pisspreik. Jeg er trendsetteren.
“Kanye har ny jakke.
Husk at vi så den komikeren.
Han gikk sånn først.”
“Det husker jeg ikke.”
“Ikke? Han begikk selvmord to dager etterpå.
Husker du det ikke?
Han truet med å ta livet sitt hvis vi ikke lo av vitsene.
Det var den ene vitsen som ikke var en vits.
Han hadde et avskjedsbrev i kalligrafi,
så du vet at han mente det.
Brukte sikkert to uker på å skrive det.”
Avskjedsbrevet mitt blir teksten til “Thong Song”.
Folk finner liket av meg. “Herregud!”
“Thong, th-thong-thong-thong.”
“Hvorfor Sisqó når du skal dø?”
Hvis du vil begå selvmord...
...hvorfor ikke prøve autoerotisk kvelning
og finne ut hva alle prater om!
Vi er nysgjerrige. Vi gjør det ikke.
“Hva om jeg dør?”
Men hvis du uansett vil dø, så prøv det.
Finn ut hvordan det er.
Hva om det er topp?
Så fantastisk at du ikke vil dø likevel.
“Selvmord reddet livet mitt.”
Ny tv-serie denne høsten.
Selvmord reddet...
Det er herlig når folk bukker altfor korrekt.
Det er ekkelt.
Det er bare å bukke. “Takk.”
Det var riktig å klappe der.
Dere hjemme ga meg vel også stående applaus.
Publikum ga ikke stående applaus, men det er lett hjemme.
“Kan likså godt pisse mens jeg er oppe og står.”
“Skal jeg sette på pause?” “Nei da.
Jeg skjønner det meste.”
For ti år siden så noen kanskje en dokumentar.
“Jeg så en dokumentar.” “Din nerd!”
I dag: “Jeg så en dokumentar.”
“Selvsagt. Hvordan ellers følge med sosialt?
Må se alle dokumentarer for å vite hva som skjer,
hva som har skjedd og hva som kommer til å skje.”
Så dere dokumentaren om O.J.?
Hvor mange har ikke sett den?
Den er fantastisk.
Den hese barndomsvennen?
Dere vet hvem?
“O.J...
I barndommen...
O.J. drepte folk hele tiden.
Jeg sa: ‘O.J., du må ikke drepe folk.’”
Hva gjorde han for... Hvorfor?
“O.J.”
Vennene hans har alltid sagt: “Du må si fra.”
“O.J.!
Jeg tror ikke at O.J. drepte Nicole.
Jeg tror han drepte Ron Goldman.
Nicole drepte seg selv ved et uhell.”
Han har de teiteste teorier.
“Jeg tror at Nicole og Ron...
...drepte O.J...
...og så ble de to...
...sammen...
...den vi nå kjenner som O.J.”
Dokumentaristen sier: “Jeg kan ikke bruke klippene.
Hvor kom de fra?”
“Jeg vet ikke.
Jeg har ikke sett ham på 35 år.
Han gjorde det kanskje. Egentlig gjorde han det.”
Vi trenger ikke sånne dokumentarer.
Planeten vår og Livets mirakler.
Hvem er så optimistisk ved intellektet vårt...
...som mennesker?
Vi er ikke der ennå.
Jeg trenger ikke lære om arter på havets bunn
som jeg aldri vil få se.
Ta et steg tilbake.
Lag dokumentarer om enkle ting.
Hvordan virker denne mikrofonen? Ingen vet.
Ingen har noen gang visst det.
Hele livet har vi tenkt: “Det er en stemmeforsterkermaskin.”
“Hvordan virker den?”
“Lyden strømmer sikkert over metallkapselen.
Og så sier metallkapselen: ‘Inn med deg!’
Lyden går gjennom slangen.”
Tipper jeg.
Jeg er 36 år.
Jeg tipper noe som en unge kunne ha sagt
første gang de tenker på det.
“Jeg vet ikke. Den går vel...”
Ja vel.
Du er kunnskapsrik eller på bærtur.
Betong?
Beklager at dette blir TED Talk.
Hva faen er betong egentlig?
Flytende suppegørr, som er hard til evig tid?
Hard til evig tid.
Ja vel, Illuminati.
Ja vel.
“Prøv å frakte meg i vanlig lastebil. Funker ikke.
Du må ha meg i en salto-trakt-lastebil som rører seg hele tiden.
High maintenance, det er meg. Betong.”
Spør betongfolk hvordan det virker.
“Jeg vet faktisk ikke...
Det er en flytende suppegørr,
som blir til alle bygg.
Alle bygg, bokstavelig talt.”
Spurt hvordan en platespiller virker?
“Nålen griper ly...”
“Hva?
Hør hva du sier, da!
‘Nålen griper lyden’?
Hva betyr det?”
“Det er spor i platen, og nål...”
“Hva er det som skjer i sporene
som nålen vet om og griper?
Hva skjer fysisk i den...”
Showet er nå slutt.
Slå av de falske kameraene. De trengs ikke.
Nå skal vi komme til bunns i ting.
Ultimate Frisbee. Noen driver med det ennå.
Har dere sett på Ultimate Frisbee?
Hva sier det om dere?
Hva ser dere egentlig på?
Forsvaret sier liksom: “Ikke kast den frisbeen!”
Angrep sier: “Jeg må, Jason! Unna vei!
Jason, unna vei!
Spillet går ut på å kaste frisbeen.”
Når noen ber meg kaste, sier jeg ja.
Men så tenker hjernen: “Du ha’kke snøring.”
Dere er enten gode i frisbee eller som meg.
For hvert kast ber jeg:
“Kjære Gud, fly av gårde.
Land noe i nærheten av det mennesket.
Unnskyld!”
Du roper “unnskyld” kjempefort. “Unnskyld!”
Rett før du slipper den. “Unnskyld! Der!”
Har dere kastet frisbeen rett ut sidelengs?
Et uforglemmelig øyeblikk.
Du kaster den, og så: “Nei!
Helvete heller!
Det var ikke meg!
Det var ikke meg.”
Har dere sett noen kaste frisbee sånn?
Frisbeen skaffer deg ikke damer, kompis.
Legg den vekk.
Ingenting i veien med et klassisk, 50-talls diskoskast.
Massevis av barn ble unnfanget på netter med slike kast.
“Se på han.” “Neil, langt ned!”
“Flott engelpositur.”
“Hei, damer, hva skal dere i kveld?”
“Så dere han som kastet frisbeen?
Håper jeg får sjansen til å suge ham litt senere.
Folk som finner opp nye frisbeekast...
Det er sånne pikker
jeg får lyst til å suge litt på.
Hvis jeg får sjansen.
Det blir nok kø.”
Så bra.
Jeg kjenner en du burde treffe.
Han har en sånn latter.
Ville dere ha sett på hvis dette var alt?
“Skjer’a?
Noen gang spist sandwich med kjøttboller?”
Ja vel.
Vi slår på kameraene.
Jeg pleier å fremføre 20-30 minutter eller en time,
som jeg spiller inn.
Jeg skal ta et par valgvitser, hvis...
Jeg vet at folk...
Jeg vet at folk ser på og tenker:
“Vent, valget er jo over. Vi vet resultatet.”
Gjett hva? Vi vet det ikke.
Se hvor glade vi var før.
Vi var så glade.
Så falt alt i fisk.
Personlig er jeg veldig spent,
fordi dette valget handler om inspirasjon.
Barack Obama ble valgt til første svarte president.
Det er inspirerende.
Hillary Clinton kan bli første kvinnelige president.
Det er inspirerende.
Seier til Donald Trump vil inspirere vanlige folk som meg.
Jeg går ikke rundt og tror jeg kan bli president.
Men han klarte det jo?
Skal jeg fylle ut et skjema, eller?
Sende inn en video? Hvor begynner jeg?
Du må også være optimist.
Hvis han vinner, dør vi alle på én gang.
Den kan du ikke slå.
Du er enten født på den tiden, eller ikke.
Før var det dinosaurene, nå er det oss.
Det er fantastisk.
Innmari kult.
For en måte å dø på.
Hvis du dør nå, tenker du: “Men vennene mine lever fremdeles!
Vi skal gå ut og spise!”
Vi må innrømme én ting.
Dette er maks. adrenalinnivå i denne alderen.
“Vi skal ut og spise.” “Jeg også?”
“En flaske vin? Nå hopper vi fra fly uten fallskjerm.”
Jeg vil gjerne være sosialt til stede,
men bedriver konstant hoderegning.
Hvordan deler vi regningen?
Har Kathy tenkt å betale noe?
Hvem er i 20-årene her?
Ja!
Litt heiing og klapping.
Nyt det. Jeg mener det. Ikke for å være ekkel.
Dere har noe akkurat nå, som dere må ta vare på.
Du tenker: “Jeg går ut. Er ute kjempesent.
Til klokken tre eller fire. Til stengetid.
Til stengetid.
Drikker masse shots.
Du skulle ha sett meg.
Jeg drikker så mange shots.
Vet du hva som gjør meg annerledes?
Alle shotene jeg drikker.
Klarer ikke slutte.
Jeg tvinger dem på andre.
Ta en, du også!
Vi må gjøre det sammen.
Håper det smaker ekkelt, så ser vi hvem som tåler det best.”
Hvis en shot smaker søppel, sier folk likevel:
“Det kaller jeg en drink.”
Slik mat hadde du ikke spist.
“Søppelsmaken beviser at det er godt.”
“Den shoten smakte eplepai.”
“Fordi du er en jævla pyse.”
Hvem vil vel ikke drikke eplepai?
Etter fylte 30 år er det slutt.
Det er ikke et valg.
Du tror du kan fortsette, men det går ikke.
Kroppen begynner å si fra.
Kroppen sier: “Vil du ha pizza klokken 2?
Ja vel.
Greit.
Lykke til.
Lykke til, kompis.
Lykke til.
Håper du er klar kl. 3.45,
når det brenner her.
Hent tyggetablettene.
‘Jeg trenger tyggetablettene!’”
Når du er bakfull i 20-årene:
“Gi meg en Ibux og litt vann.”
I 30-årene? Som pilkast mot en stridsvogn.
Og du tok bare tre drinker.
Hvorav én var alkoholfri. Lenge siden jeg har drukket selters.
Hvis noen sa til deg
at du kan gå ut og være ute så lenge du vil
og drikke gratis hver kveld,
eller betale 20 dollar for å få legge deg kl. 20...
...hadde du betalt 40 dollar bare for å sikre deg.
“Her er dobbelt så mye. Ikke kødd med meg.
Ikke gjøre seg klar kl. 20.
Kvart på er det på med pysjen.
Når klokken er 20, vil jeg nesten ha sovnet.
Sover nesten! La meg være!”
Jeg skjønner gamle folk nå.
Besteforeldrene mine?
Jeg forstod dem ikke.
“Vi spiser middag kl. 1630.”
“Hvorfor ikke?”
Middag 1630. I seng 18. Opp kl. 2. Opplev verden!
Opplev hele verden. Ellers får du ikke gjort det.
Eneste måte er å stå opp kl. 2.
For når du våkner kl. 2... Ja!
Bestefar stod på trappen for å ta imot morgenavisen
og rope: “Hvorfor har jeg ventet en halvtime?”
Utforskeren sin, det.
Det jeg prøver å si, er:
Hvis alle dør på én gang,
føles det som ingen har dødd.
Hvis Trump vinner, vil alle leve evig.
Det triste er at det kan bli et slagord før november.
“Stem på meg, så lever alle evig.” “Ja vel.
Lengre friminutt også?
Fyren vet noe som vi andre ikke vet.
Det liker jeg.”
Jeg skulle gjerne hatt en ny fyr fra Kenya de neste fire årene.
Ikke sant?
Noen tenker: “Her slutter vitsen, nå starter programerklæringen.”
Folk som klapper, sender ut blandede signaler.
Tror dere ikke at han er amerikansk statsborger?
Er dere enige i sarkasmen,
eller tolker dere ikke sarkasmen?
“Ja! En ny fyr fra Kenya!”
Jeg vet Obama er statsborger.
Mange tror det ikke. Én av dem kan bli president.
Hvis dere ikke er redde nå, så tenk på det.
Jeg liker å forestille meg at han ikke er statsborger.
Å bli landets første svarte president,
med så mye dritt som har skjedd,
og alle spenningene mellom raser...
Det er fantastisk.
Men om han heller ikke er statsborger?
Hva?
Unnskyld. Hva?
Det er forbløffende!
Jobben er din så lenge du vil ha den.
Hvis han ikke er statsborger: “Du lurte oss, så jobben er din.
Vi er tydeligvis ikke kvalifisert.
Jobben er din, kompis.”
Hvis han faktisk ikke er statsborger,
kan du tenke deg første natt med Michelle i Det hvite hus?
“Kan du tro det?
Jeg bare kødda!
At det skulle gå så langt...
Det hadde jeg ikke trodd.”
Michelle sier: “Hva faen skal vi gjøre?
Si at du kødda, så drar vi herfra.”
“Ro deg ned.”
Hvis det virkelig skjedde, hadde dere sagt:
“Vi gir dem 12 år.
Er de så søte? Da sier vi 12 år.”
Det hadde vært topp om han den siste dagen sa:
“Jeg har noe å innrømme.
Jeg er ikke amerikansk statsborger.”
Selv om du hatet ham,
ville du sagt: “Du kødder, Barack!
Hva?
Drit og dra!
Du er god!
Du er toppen.
Hvordan klarte du det? Vi sjekket jo.
Du er den eneste presidenten vi noen gang har sjekket.”
Ikke for å være rasistisk, altså.
Ignorer det. Det får ingen konsekvenser.
Gjør det, hvis det er lett.
Det er min oppfordring til alle.
Hvis dere tror det er så lett,
så dra til et annet land og prøv å bli president.
Dere blir ikke sakfører engang, for ingen av oss vet hva det er.
Det har vi aldri visst.
Hver gang dere skal stemme, tenker dere: “Sakfører?
Ja vel. Hvem har det kuleste navnet?
Jeg vet ikke.”
Dere vet ikke hva sakførere gjør. Ikke ordførere heller.
Som barn tenkte dere: “En ordfører styrer byen.
Det stod det i en Richard Scarry-bok.”
Så ble Marion Barry fersket med kokain.
“Men han er jo ordfører!”
Rob Ford i Toronto ble tatt for å røyke crack.
Kanskje vi mennesker
må ta et steg bakover og spørre oss selv:
“Røyker ordførere crack?”
Kanskje alle gjør det. Vi vet ikke.
Vi vet ikke hva de gjør.
Det er det de driver med.
Disse to ble tilfeldigvis tatt.
Ikke alle her er dømt for fyllekjøring,
men alle kunne ha blitt det, ikke sant?
Det er sånn. Bortsett fra at det handler om crack.
Det gjelder en valgt offentlig tjenestemann.
Ellers er det likt.
Det er det de gjør.
De går rundt og røyker crack og bærer på digre sakser.
Du får ikke kjøpt sånne sakser noe sted.
Det er den største forbrytelsen.
Hvor får du kjøpt sånne?
“Sjekk på Etsy,” sier dere. Det har jeg gjort.
Det er det eneste jeg sjekket før dette showet.
Jeg kunne ha googlet “sakfører”.
Jeg driter i det.
Saksevitsene er best.
Klipp snoren med denne normale saksen.
Nei!
Det går ikke.
Den klarer ikke å klippe over denne silken.
Jeg trenger jumbosaksen min hvis vi skal åpne skatepark-reservatet.
Jeg vet heller ikke hva et skatepark-reservat er,
men det er gøy å si det. Folk ler, det er det viktigste.
Homofile republikanere. Hva vet de som vi ikke vet?
Jeg mener...
Kan jeg lese meg opp på nettet?
Jeg støtter deg, men støtter du deg?
“Jeg vet at jeg er medlem av et politisk parti
som mener at jeg ikke fortjener å puste inn samme luft som andre.
Og mange, hvis de kunne slippe unna med det,
ville sikkert ha prøvd å drepe meg.
Men skal jeg si deg noe?
Innerst inne er jeg
finanspolitisk konservativ.”
Har dere stått ute om natten,
sett opp på den uendelige himmelen og lurt på hvorfor vi er her?
Her svever vi rundt i verdensrommet på en stein.
Hva det nå er.
Vi vet ikke hvor vi kom fra eller hvor vi skal.
Vi vet ikke engang hva det er, dette vi lever i.
Du ser stjernene der oppe, og de er ikke der engang.
Det er bare lyset fra stjernene vi ser.
Det er så ufattelig
at du vil skrike til himmelen:
“Bruker vi for mye penger?”
De store spørsmålene i livet.
Vi er straks tilbake etter disse meldingene.
SPØRSMÅL FRA SWANK
IKKE EKTE TALKSHOW-VERT
Jack White, revolusjonær.
Du er kjent for å gjøre mye for første gang.
Rory har aldri gjort stand-up.
ALDRI GJORT STAND-UP
-Jeg har aldri gjort stand-up. -Rory, jeg tar dette.
Jack tar det.
VISJONÆR, REVOLUSJONÆR, PRODUSENT
Rory har aldri gjort stand-up.
Hver gang jeg har sett stand-up-komikere
eller show med folk som har øvd på stoffet sitt,
skrevet, gjort undersøkelser,
jobbet hardt...
-Profesjonelt. -Vi har sett det.
Hva med én som ikke aner hva han gjør,
er helt på bærtur, lite tiltrekkende,
trolig ikke morsom?
Hvordan er det?
Rory, hvorfor dette intervjuet midt i programmet ditt?
Som en komplett amatør, førstegangs stand-up-komiker,
har jeg ikke mye stoff.
Ikke nok.
Derfor fyller vi litt tid med en sketsj midt i.
Jack kom. Det er fint.
Dessuten...
Nei, vent. Det var avslutningen.
Kjempeglad.
Opprømt.
-Ekstatisk! Som... -Kan du flytte deg litt?
-Litt unna? -Takk.
-For nær. Er det... -Ja da.
Når du er så glad,
så interessert...
Flytt deg litt lenger bort.
Hit?
Hvor skal ideene komme fra
hvis jeg har så mye energi?
Siden alt er helt nytt for meg...
Vent litt. Har du en sofa til?
Jeg har aldri gjort det før.
Derfor var jeg i ekstase.
Hva er dette?
Bourbon i begrenset opplag.
Jeg gir det til alle gjester.
For å skape stemning.
-Snilt. Takk. -Skål.
-Hyggelig å ta en sammen. -Lukter godt helt herfra.
Kanskje du kunne dra noen vitser nå.
-Skal jeg det? -Ja.
Her i studio?
Ja, for publikum.
Skal jeg sitte her i sofaen?
Reis deg opp. Det heter stand-up.
Ja vel.
-Hva med...? -Stemmer.
-Er dette...? -Her, kanskje?
Ja vel.
-Litt... -Å reise med fly...
Nei, litt lenger. Ikke for å avbryte.
Når du kommer til flyplassen...
-Jeg kan gå lenger. -Ja vel.
Det blir skygger på deg.
Du kommer dit, og...
Nei, litt lenger.
-Lenger? -Ja.
Du er nervøs for å fly fra før.
Litt til.
-Litt. -Der, ja.
Når skal sikkerhetsfolka skjønne at alle vet om de skogreiene?
Du tar av deg skoene på flyplassen.
“Hvem vet ikke det nå?”
Hvis noen kommer til flyplassen...
...og ikke vet at skoene må av,
så arrester og drep ham.
De er neppe terrorister, men de forsinker køen.
Det er vel lokal terrorisme?
Hva er lokal terrorisme?
Vi trenger ikke folk som forsinker køen.
“Når begynte dette?” “Drep ham!”
Jeg er for langt bak. “Drep ham!
Foran alle sammen! Alle ser på!
Alle ser på.
Ikke vær sånn.”
Sikkerhetskontrollen er en situasjon med høyt press.
Hjemme må ingen kle av seg mens de går sidelengs,
men her bør du helst være toppidrettsmann.
Skynd deg!
Folk gråter: “Jeg vil bare se familien igjen!
Kan jeg beholde genseren på?
Jeg glemte å legge lommeboken i en kasse!
Hva skjer nå?”
Ingen lommebok!
Så mye stress.
Når du går i sikk-sakk-kø,
er livet topp.
Så snart du rører en kasse, er du i ringen. Venneløs.
Ingen vil være venn med deg.
De tar tiden. Så snart du rører en kasse, kjør!
“Er det det raskeste du klarer?
Hvor mange kasser trenger du?
PC og iPad? Hvor faen skal du?”
Så må du gjennom Stargate-maskinen.
Hva er det?
Hvorfor? Hva er det?
Hvis du spør hva den gjør,
sier de:
“Den viser svetteflekkene dine. Vi tar dem.”
Når du må gjennom Stargate-maskinen,
skal du si:
“Los Angeles, 1984, er du snill.”
“Kom ut.”
“Hvor lenge var jeg borte?”
“Du kan komme ut nå.”
“Hvor lenge var jeg borte?
Hvor er jeg?”
“Veldig morsomt. Gå til flyet ditt.
Du med morsmelkerstatningen, hva gjør du her?”
“Fremtiden sendte meg for å drepe en gutt.”
“Ta med deg vesken, og gå til flyet.
Frue, kom hit!
Hvorfor mater du spedbarn?”
Det var flyplassbiten.
Hvis du tror Jesus var hvit, kan du ikke mene noe om våpenkontroll.
Ja vel.
Ikke alle er enige.
Vi vet jo at utdanning er dyrt.
Noen tenker: “Men Jesus var hvit.”
Og dere klarer dere best.
Jeg vil ha det sånn.
Det kan jeg ikke.
Jeg må være her. Undersøke det.
Hvis dere vil ha endringer,
må dere begrense stemmeretten.
Jeg vet det.
Det høres ikke progressivt ut.
Ikke folkemord heller.
Folk hater folkemord.
Hvorfor?
Fordi det har vært grusomt
hver gang det har vært brukt opp gjennom historien?
Det gjør det ikke nødvendigvis galt.
Hvis jeg sa at i morgen
skal vi samle sammen alle rasister og homofober
og drepe dem,
kan det være at de smarte tenker:
“Den versjonen har vi ikke prøvd.
Det kan faktisk fungere.”
Hudfarge og religion avgjør kanskje ikke.
Men: “Hvem er rasshølet? Bli kvitt ham.”
Ta med klimafornekterne også. Rydd opp.
Dere er kule. Dere skjønner det.
Jeg tror ikke på global oppvarming,
men er ganske sikker på at Noahs ark fantes.
Fyren advarte alle om de ville værendringene,
og alle sa: “Hold kjeft, Noah.
Ikke hogg alle trærne for å knulle med dyrene.
Sånn ser det ut.
Sånn ser det ut, kompis.
Det ser ut som du bygger et slags sexskip.
Hvis ikke, får du komme ned på puben
og forsvare deg. Folk snakker.
Folk snakker.
Vi kjenner deg ikke.
Folk prater.
Du er tusen år gammel.
Ingen andre er det.”
Apropos våpen: Ikke alle her liker våpen.
Ikke alle her hater våpen.
Kanskje noen ikke burde selges.
Men faktum er at akkurat nå
er alle våpen til salgs.
Noen samler på våpen.
Noen plukker blomster og håper de forsvinner en dag.
De forsvinner ikke, det er helt sikkert.
De vil dere skal tro at det blir oss mot dem en dag.
Vi vet bare ikke hvem “dem” er.
I realiteten blir det rødt mot blått,
og det blir et jævla blodbad.
Mens våpen fremdeles selges...
...kjøp gjerne et par stykker.
Før alt går i dass.
Hvis noen bryter seg inn,
vil du ikke si: “Jeg har biffkniver!”
Jeg sa til kona: “Vi burde ha pistol.”
“Hvorfor det?”
“Det kan hende vi får lyst på vann om 10 år.”
Jeg vil leve dagen i dag,
men må planlegge morgendagen.
Ta et titt nedover gaten.
Ta en titt nedover Fury Road.
Har noen sett den dokumentaren?
Trodde dere det var en film?
“O.J. hatet vann.”
“Vi kunne gå ut, og jeg sa: ‘O.J.
Trenger litt vann.’”
Jeg er skikkelig dårlig til å imitere stemmer.
Men denne er ganske lik.
Når dere ser dokumentaren, tenker dere: “Herregud.
Synd han tok livet sitt. Han kunne ha tjent penger på imitasjon.”
“Vet du hva?
O.J.”
Jeg misliker reaksjonen på knust glass.
Har dere sett dem?
Hva om det var hele showet? “Har dere sett dem?”
Glass knuser, og de sier: “Ikke rør!”
Gi deg.
Ingen opplever knust glass for første gang.
Ingen kommer løpende:
“Her, jeg soper opp glasskårene med de nakne armene mine.
Jeg legger skårene i munnen til jeg finner et søppelkasse.
Nei, putt glasskårene i munnen min.”
“Ikke gå barbeint.”
Er du sikker?
Da jeg hørte glasset knuse, tok jeg straks på meg badedrakten.
Var det forgjeves?
Hvor er glasset? Hurra!
Jeg får sånne “hold av datoen”-kort til bryllup.
Dere vet hva jeg mener. “Hold av datoen.”
Når begynte det? Og hvorfor?
Hvem kom på dette: “Før selve innbydelsen
sender vi et ‘hold av datoen’-kort
for å si: ‘Psst! Gjør deg klar.
Innbydelse på vei.
Du er en av de utvalgte.
Stemmer. Samme informasjon på begge kortene.
Men hold-av-datoen
har et fint bilde av oss, som viser hvor usikre vi er.
Det er magnetisk. Heng det på kjøleskapet.
Pynt huset med ansiktene våre.’”
Du ser bildet og tenker: “Faen.
Jeg orker ikke å gå.”
De sier liksom: “Dette er kjærlighet, ikke sant?
Vi står i en åker uti hutti-heita, ved siden av et gammelt fjøs.
Kom i bryllupet vårt.
Se på oss. Vi spooner baklengs og stående,
og ler av noe én av oss sa.
Kom i bryllupet vårt!
Vi står på en brygge i en sjø.
Vi bor ikke nær en sjø. Hvordan kom vi hit?
Kjærligheten!
Kjærligheten ga oss de tilfeldige bildene.
Var det en fotograf der?
Vi pleier alltid å stå sånn.”
Menn foreslår aldri sånne bilder.
Hvis du får “hold av datoen” fra en kompis:
“Hva faen er dette?”
Fyren sier aldri:
“Nå tar vi ett med hodene nær hverandre og lukkede øyne.
Som reservebilde.
I tilfelle vi ikke bruker det av meg til hest i bar overkropp.
Ikke sant?”
Hvis du vil be meg i bryllup, send et ark.
Fra et kladdehefte.
Skriv med fargestifter. Spar pengene.
Bare send et ark med bryllupsdatoen,
og si fra om det blir servert alkohol.
Hvis det ikke blir servert alkohol
på bryllupsfesten,
så ha baller nok til å skrive det i innbydelsen.
Finn ut hvor mange venner og slektninger
som virkelig bryr seg om bryllupet ditt.
På bryllupsfest: “En øl, takk.”
“Vi serverer ikke alkohol.”
“Hva faen var jeg med på da?
Et drittdårlig teaterstykke?”
Det er det et bryllup er.
Et drittdårlig teaterstykke.
De eneste som liker det, er skuespillerne.
Alle som ser på, tenker:
“20 minutter til, så drikker vi oss dritings!”
“Ikke i vårt bryllup!
Vi inviterte Jesus.”
Meg i et bryllup uten alkohol:
“Håper de får diaré på bryllupsreisen.”
“Ikke pent sagt.”
Jeg: “Ikke? Hadde tenkt å si at jeg håper de dør i natt.”
Ingenting løfter stemningen på dansegulvet som et digert glass te!
Jeg liker å være til stede, kjenne hvor dårlig jeg er til å danse.
Teen er en stadig påminnelse.
Jeg har prøvd Fleshlight.
Ikke vær sånn.
Jeg opptrådte på et show i Texas.
Alle som opptrådte, fikk en gavepose.
I gaveposen lå en Fleshlight.
Mulig det var en spøk.
Jeg oppfattet det ikke sånn.
Jeg tok en prat med meg selv...
...og la straks om planene for ettermiddagen.
“Rory, vi har hoppet over lunsj før. Gikk bra.
Går bra nå også.”
“Drit og dra!” Høyt i hotellets lobby.
“Jeg må få ut pikken!
Jeg må!”
Noen av damene tenker nå:
“Så ekkelt at han har prøvd Fleshlight.”
Andre gir beng.
Noen tror fremdeles at jeg sa “flashlight”.
Nå vet dere hvem dere er.
De rundt dere også.
“Hva er det?” “Jeg vet ikke.
Fyren elsker 11. september.
Jeg vet ikke.”
Hvis du er mann
og vemmes ved tanken på Fleshlight,
må du se på fakta.
Du er i en by som du ikke bor i,
alene på et hotellrom.
Noen gir deg en gratis Fleshlight.
Du kan drite og dra
hvis du tror du ikke hadde dratt’n selv.
Du ville straks ha dratt’n,
fordi du bare må vite.
Hvordan føles det?
Noen tenker: “Jeg trenger ikke sexleketøy.”
Bli voksen.
Hvis du står på fortauet
og noen i en Ferrari ber deg sette deg inn,
sier du ikke: “Men jeg har en bil fra før.”
Nei. Du setter deg inn.
Og oppdager at det er en Kia Rio i forkledning.
Det funker sånn.
Denne vitsen har to deler.
Du tar en kunstig gummivagina...
...ut av et lommelyktetui
og legger den i varmt vann
i fem minutter.
I hele ditt liv...
...vil du aldri føle deg dummere.
Du står naken på badet på et hotellrom.
Naken, fordi du er klar.
Du vet ikke hva som skal skje.
Vær klar. Vær naken.
Du står over vasken
som en unge som har lagt en magisk dinosaurkapsel i vann.
Gleder meg sånn til vaginaen er klar!
Jeg elsker å reise! Får frem det beste i meg!
Når du driver med dette på et hotellrom,
er det en annen person der.
Øynene dere møtes i speilet.
Og han har noen spørsmål.
Rory, hvordan kom vi hit?
Hvordan kom vi til dette punktet?
Du er gift.
Kona di kjenner sikkert noen du kan ligge med.
Folk ler sjelden av den.
Hun vil at jeg ikke skal si det.
Men nå har vi kameraer.
Nå er det for sent.
Ordene har falt.
Jeg tror at livet egentlig handler om...
Og action. Nå begynner spesialen.
Jeg tror at livet egentlig handler om...
...å erkjenne at vi er dekket av lag
som vi selv har lagt på.
For å beskytte oss.
Den eneste måten å finne ut hvem du er på,
og eksponere ditt sanne jeg for alle andre,
er å bli kvitt disse lagene.
Noen kvitter seg med lagene i ung alder.
De lever lykkelige liv.
Så er det folk på deres alder som ikke har fjernet ett lag.
Du tenker:
Der er laget jeg fjernet den dagen.
Jeg oppdaget...
...at jeg er han
som knuller hva som helst.
Hva har du der? En haug med livløse gjenstander?
Greit om jeg putter pikken inn?
Jeg er en sånn.
Jeg hadde knullet en kunstig rumpe.
Ikke spill uskyldig.
Ingen får slettet annonsene så fort.
Jeg påstår ikke at dere eier en, men dere vet de fins.
Ingen ben, ingen overkropp. Bare en rumpe å ha sex med.
Ja, slutten er overraskende lik starten.
Håper fyren som har bæsjet i en time, kommer inn nå.
“Ser du på fremdeles?” “Du gikk glipp av masse.
Han hater damer.”
Jeg så på en kunstig rumpe i fem...
Hold kjeft. Ikke nå.
Ikke så nær slutten. Ikke gå.
Lås dørene. Er de låst?
Jeg så på en i fem minutter.
Og tenkte: “Hvis ingen får vite det,
har jeg gjerne sex med den.
Jeg skal uansett nappe løken.” Sant, gutter?
Dårlig koreografert på slutten.
Ja vel. Bare meg.
Jeg trodde alle skulle heie, men...
Damer, dere vet det ikke...
...men når vi er i 20-årene og hjernen sier: “Onaner nå,”
adlyder vi.
Når vi er i 30-årene og hjernen sier: “Onaner nå,”
begynner vi å tenke:
“Når faen skal dette ta slutt?
Jeg gidder ikke mer.
Det har gått 20 år.
De 10 siste årene har jeg bare gjort det av frykt for å dø.
Vik fra meg...
...og vik fra familien min.”
Hvis du kjøper en falsk rumpe...
...hvor skal du oppbevare den?
“Jeg har min under sengen.”
Har du det, din tulling?
Jeg vil heller at barna skal finne en ladd pistol i huset.
Mindre ubehagelig enn når ungen kommer inn:
“Pappa, hva er dette?”
Det er på en måte mamma når hun er bortreist.
Takk, alle sammen.
Takk skal dere ha.
Tusen takk.
RORY ER NR. 1
Rory! Rory! Rory!
Dette er fantas...
Dere er herlige! Gjør dere dette etter hvert show?
-Hiv ham oppi. -Dere er herlige.
Nei, ikke i containeren!
-Drittdårlig. -Hei!
-Han var bedre enn Todd Glass. -Hvem?
TILEGNET MITT LIVS KJÆRLIGHET, JORDAN,
OG LYSET I MITT LIV, ELLIOT.
Tekst: Bente Eilertsen